Vytautas Kasiulis „Madona"
MADONAŠVČ. M. MARIJA
Rima Valinčiūtė-Varnė, Darius Žukauskas
9/22/20231 min read
![](https://assets.zyrosite.com/cdn-cgi/image/format=auto,w=517,h=707,fit=crop/m7VBJvLeR7HXZw0P/kasiulio-madona-Y4LOBErvE6U4NQL5.jpg)
![](https://assets.zyrosite.com/cdn-cgi/image/format=auto,w=328,h=456,fit=crop/m7VBJvLeR7HXZw0P/kasiulio-madona-Y4LOBErvE6U4NQL5.jpg)
1941 baigęs Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą, dėstė jame, buvo vadinamas kylančia Lietuvos meno žvaigžde. 1944 išvyko į Vokietiją ir Austriją tobulintis. Karo baigtis neleido grįžti į tėvynę. 1946-1948 dėstė Freiburgo dailės ir amatų mokykloje (École des Arts et Métiers), nuo 1948 gyveno Paryžiuje, įkūrė savo galeriją, sulaukė pasaulinio pripažinimo. Jo kūrybinis palikimas, dovanotas Lietuvai, pristatomas Vytauto Kasiulio dailės muziejuje Vilniuje.
Vitražas „Madona“ – vienas iš nedaugelio šio menininko ankstyvojo etapo kūrinių. Jo bandymai kurti religinį vitražą suformavo jo autorinį braižą, kuriam būdingi aiškūs kontūrai ir lokalios, ryškios spalvos.
Kompozicijoje vaizduojamų asmenų tapatybę dailininkas aiškiai atskleidžia naudodamas nimbus. Jos ryškios, netipiškai raudonos spalvos. Tradicijos tęstinumas atpažįstamas Marijos suknelės rankovių raudonyje, fonui panaudotoje mėlynoje spalvoje, visuomet sietinoje su Dievo Motina. Ypatingo taurumo suteikia Mariją gaubiantis auksaspalvis apsiaustas (maforijus).
Marija nuogą kūdikį laiko rankoje, tačiau jis pasisukęs profiliu, įdėmiai žvelgia ne į rankose laikomą gėlės žiedą ir ant motinos rankos pirštų tupintį balandį – Šv. Dvasios simbolį, taip kreipdamas ir žiūrovą mąstyti apie slėpiningą pradėjimo iš Šv. Dvasios slėpinį.
Dekoratyvūs augaliniai ornamentai, nutapyti ant abiejų stiklo pusių, kuria gyvybingą judesį, gelmės įspūdį.